З першого разу не доходить: путін продовжує вимагати оплату за газ в рублях
Кремль хоче, щоб з 1 квітня споживачі платили за газ «дерев’яними». Хоча перед цим європейці рішуче відкинули таку ультимативну пропозицію
Реакція європейців на оприлюднену минулого тижня ідею кремлівського диктатора приймати оплату за експортований до призначених ним же “недружніми” країн російський газ рублями була чіткою та будь-якій психічно здоровій людині зрозумілою. Інша справа, коли із психічним здоров’ям проблеми: путін продовжив з маніакальною впертістю вимагати від споживачів — передовсім, європейських — розраховуватися за “блакитне паливо” “дерев’яними”. Усні доручення керівникам центробанку та уряду рф розробити механізми таких розрахунків напередодні формалізувалися в путінський указ.
Мета росії: мінімізувати вплив санкцій й послабити антипутінську коаліцію
У такий спосіб кремль хоче вбити кількох зайців (в переносному сенсі) і ще тисячі й тисячі українців (у прямому). Купівля російського газу державами Євросоюзу за рублі стала б допомогою агресорові у вбивстві наших співвітчизників, - написав у Twitter міністр закордонних справ України Дмитро Кулеба. “Якщо будь-яка країна-член Європейського Союзу схилиться перед принизливими вимогами путіна платити за нафту і газ в рублях - це все одно, що допомагати Україні однією рукою та допомагати росіянам вбивати українців — іншою”, - вважає дипломат.
І наші європейські партнери це розуміють. Одразу ж почала з’являтися негативна реакція світу на газово-рублевий ультиматум кремля. “Російсько-корабельного” відкоша путіну дали Польща, Німеччина, Єврокомісія, країни “Великої сімки”, а потім — і інші споживачі ерефівського газу. Утім, підлеглі пристарілого кегебіста вже взяли під козирок й продовжували готувати “історичне” (за визначенням роспропаганди), а насправді істеричне рішення, покликане, водночас, і ненависному заходу вкотре показати “кузькіну мать”, і вплив міжнародних санкцій на рашку суттєво послабити.
Якщо коротко, то “зайці”, яких розраховує вбити путін, це:
1. Демонстрація світові, що бодай у чомусь, окрім ядерної кнопки, із ним ще мають рахуватися. Пробний камінь у газовій сфері кинули не випадково: європейський ринок “блакитного палива” на 40% залежить від постачань з рф. Наступною “пропозицією” можуть бути рублеві розрахунки за нафту і нафтопродукти, хоча в цьому сегменті можливостей диктувати щось у кремля набагато менше.
2. Послаблення санкційної єдності міжнародної спільноти, коли частина торговельних партнерів рф з огляду на “енергетичну безвихідь” погодиться на ультиматум путіна, чим викличе критику з боку США та інших “вакцинованих” від кремлівської газової залежності країн.
3. Формування запобіжників від впровадження жорсткіших санкцій та блокування світом отриманих газпромом валютних коштів на екскроу-рахунках (спецрахунках умовного зберігання, скористатися ресурсом з яких можна лише після повного виконання сторонами умов угоди, - ред) в разі посилення російської агресії проти України. Натомість москва отримає додаткові важелі впливу на європейські енергетичні компанії, Дамокловим мечем над якими нависнуть ризики блокування кремлем їхніх рублевих рахунків, призначених для оплати за газ.
4. Зміцнення рубля і посилення контролю держави над російським валютним ринком. Європейські імпортери будуть змушені через російські банківські структури купувати рублі на московській валютній біржі: формуватиметься штучний попит на “дерев’яні”, економіка рф отримуватиме валюту, надходження якої різко скоротилися через міжнародні санкції. Отже, кремль матиме більше можливостей утримувати рубль “на плаву” й довше уникатиме дефолту. А ще — додатково зароблятиме завдяки різниці курсів рубля на внутрішньому і зовнішньому ринках.
5. Окремо у пресі активно обговорюють перспективи створення фірм-прокладок, що допомагатимуть європейським енергокомпаніям з рублевими розрахунками. Як наслідок, частина газових доходів перерозподілятиметься на приватний сектор — передовсім, наближений до путіна і вкрай незадоволений дією міжнародних санкцій. Таким чином, давши олігархам можливість частково компенсувати втрачене через викликані агресією проти України обмеження, путін мінімізує ймовірність виникнення внутрішньої “фронди”.
Новий порядок, за задумом господаря кремля, має діяти вже з 1 квітня. Для оплати за газ західні країни повинні будуть відкрити в російських банках рублеві рахунки. Відмову покупців енергоресурсу з “недружніх” країн платити за нього “дерев’яними” росія вважатиме порушенням контрактів, - попередив кремлівський карлик. При цьому — ані слова про те, що насправді жоден контракт газпрому із західними енергокомпаніями не містить навіть натяку на можливість розрахунків в рублях. Й лише угоди з Болгарією, яка є членом Євросоюзу, та “неєесівськими” Сербією і Молдовою, здогадно, можуть передбачати використання рублів як резервної валюти при розрахунках. Та й це — неофіційна інформація, оскільки зміст газових контрактів, зазвичай, не розголошують.
Тим часом в російській пресі уже святкують: мовляв, Європа змушена буде пристати на “пропозицію мудрого кремлівського керманича”... Ну, хіба що трохи покомизяться, а з червня, коли — кров з носа — вже треба буде наповнювати європейські газосховища, усі прибіжать на поклон до путіна. У цьому зв’язку активно тиражується теза про те, що Євросоюз нібито дозволив визначатися зі способом розрахунків з газпромом безпосередньо енергокомпаніям - учасницям ринку. А на них - зокрема й через комерційний інтерес (для багатьох бізнесменів “гроші не пахнуть”) - тиснути набагато легше, ніж на держави ЄС, не кажучи вже про євроспільноту у цілому. Спробувати завадити задумам кремля, за оцінками пропагандистів, може лише Польща. Та й та - принаймні опосередковано — мовляв, змушена буде платити рублями, адже братиме ресурс із загальноєвропейського котла (труби).
Чи справді це так? Чи є ризики, що Європа таки змушена буде, демонструючи слабкість, погодитися на ультиматум кремля? І що буде, як не погодиться? Зрештою, як загалом путінський указ вплине на Європу і на Україну? - Укрінформ поцікавився в енергетичних експертів.
Геннадій Рябцев, експерт з питань енергетики:
Йдеться про “гру на публіку” - політичне рішення, що не підкріплене жодними економічними розрахунками.
“Зрозуміло, що рішення путіна - суто політичне й не має жодного стосунку до реальних можливостей переведення розрахунків на запропоновану кремлем формулу. Крім того, безпосередньо оцінюючи зміст доручень президента рф, бачимо: йдеться про те, що газпром має повідомити своїм контрагентам про дію відповідних рішень москви й звернутися до них з пропозицією змінити валюту розрахунків — тобто, фактично змінити умови контрактів. Зміна ж цих умов можлива лише за згодою сторін. Якщо якась сторона угоди — наприклад, європейські споживачі чи енергопостачальні компанії — відмовиться від цього, можливі два сценарії розвитку подій.
Перший — тривалі переговори, спроби внести в контракти інші зміни, можливо, передбачивши якісь стимули для компаній, що погодяться змінити умови співпраці. А якщо цього не станеться — Стокгольмський арбітраж. Й це, скоріше за все, дуже довга історія. А впродовж цього часу діятимуть чинні контракти.
Другий сценарій — коли газпром скаже: “все, нам заборонили приймати розрахунки в євро і доларах, тільки рублі - інакше не зможемо виконувати контракти”. При цьому під оплески й гімн рф демонстративне закручування вентиля, як це вже бувало. В такому разі проблеми виникнуть в обох сторін. Зрозуміло, що повністю відмовитися від російського газу європейські споживачі зараз не можуть. Для того, щоб втілити оприлюднений план позбавлення від російської “газової голки”, потрібні гроші, час, альтернативні постачальники, нові логістичні ланцюжки, потрібне залучення альтернативних енергоресурсів — вугілля, мазуту, енергії вітру й сонця. Що, зрозуміло, загрожує підвищенням вартості енергоносіїв в Європі, пришвидшенням інфляції. Але водночас - і прискоренням відмови від російських вуглеводнів.
Для самої ж росії такий крок - це просто вирізання з федерального бюджету достатньо великої суми коштів. Якої, сказати не можу. Але, думаю, йдеться не менш ніж про 10% усіх надходжень. Плюс скорочення обсягів видобутку, деградація газової промисловості (бо так просто газову свердловину не заткнеш)... Словом, такий сценарій негативний для обох сторін. Проте, більш суттєвих втрат все ж зазнає росія.
Валерій Боровик, голова правління Альянсу "Нова енергія України" (зараз захищає Україну у складі роти спецпризначення батальйону Кульчицького Нацгвардії України):
Перекриття вентиля буде катастрофою для економіки росії, яка не витримає втрати газових доходів.
“Фактично путін намагається виправити катастрофічну ситуацію, що склалася в економіці рф, впоратися з інфляцією, яка є і ростиме в державі, що вдалася до агресії й фактично оголосила війну всьому цивілізованому світові. Звісно, росіяни шукають різні методи виходу з цієї кризи — в тому числі, і в енергетичній сфері.
Для початку влада росії хоче, скажімо так, “нагнути” споживачів у Європі, щоб вони розраховувалися рублями, що має підтримати російську валюту в цій ситуації. Уже була спільна заява від європейських країн та від Євросоюзу про те, що такі кроки неприпустимі. А головне — що вони порушують контрактні зобов’язання. Звісно, росії наплювати на всі домовленості. Але, на відміну від політичної, в економічній сфері так не буває. Порушення контрактних зобов’язань матиме досить серйозні наслідки - і штрафи, й відмови від подальших інвестицій (а відповідні проєкти й без того уже фактично заморожені) в енергетичну сферу рф. І повністю ігнорувати міжнародне законодавство у сфері регулювання комерційних відносин росія не зможе. Тому, якщо витримають путінський тиск уряди тих країн, де є (чи принаймні були) серйозні лобісти російських інтересів, якщо вони витримають можливий тиск з боку енергетичних компаній, кремлівський задум не вдасться.
Стосовно шансів на те, що путін піде до останнього й перекриє газовий вентиль, як натякають в росії, зазначу: вкрай складно зазирнути в голову дивній людині, яка робить неадекватні кроки, яка боїться всього навколо й сидить у бункері, а якщо й виходить на люди, то виступає за броньованим склом. Вона може зробити усе що завгодно. Це зрозуміло із дій путіна останніми місяцями. Але я не думаю, що росія в змозі піти на це. Бо перекриття газового вентиля означатиме й перекриття одного з основних вентилів доходів росії. Адже якраз цю сферу найменше обклали міжнародними санкціями. З огляду на високий рівень залежності європейських споживачів від російських енергоресурсів, на вигоду від роботи газотранспортної системи для України, яка завдяки цьому отримує фінансовий ресурс для боротьби з агресором. На жаль, із цим нічого не вдієш: під час війни іноді даються взнаки особливості економічної діяльності, коли у збереженні контактів зацікавлені усі сторони протистояння. Хоча, здавалося б, це в голову не вкладається.
З іншого боку, європейські країни і європейські споживачі, котрі дуже залежать від російського газу, виходять з ініціативами і до США, й до ЄС, який регулює діяльність в цій сфері, вимагаючи не накладали санкції на російські газ і нафту. З точки зору України це начебто неправильно, але такі процеси відбуваються в європейській спільноті, і з цим варто рахуватися. Тому не думаю, що росія негайно наважиться від’єднати ЄС від газопостачання, самостійно позбувшись ще й цього “позасанкційного” джерела надходжень. Як на мене, це буде катастрофою для економіки росії, що не витримає втрати газових доходів.
Хоча ймовірність того, що путін піде й на це, все ж оцінюю у 50 на 50”.
Олена Павленко, президентка аналітичного центру DiXi Group:
Подальший розвиток ситуації залежатиме від того, як швидко країни ЄС зможуть знайти альтернативу російському газу.
“Зараз путін намагається знайти варіанти збільшення обсягів грошової маси в країні. Спроба розповісти європейським державам про те, що, мовляв, треба платити за газ рублями — черговий випадок шантажу, які насправді тривають відтоді, відколи путін перебуває при владі в москві. З іншого боку, йдеться про спробу розділити європейську спільноту, посваривши країни, які, можливо, піддадуться тиску, із тими, на кого він не подіє. Думаю, путін навіть уже продумав (і запропонує європейським країнам) якісь внутрішні варіанти, обхідні схеми, як можна платити “по-старому”, обходячи санкції.
Але з іншого боку, маємо чітку позицію європейських країн стосовно того, що черговий шантаж не проходить. Є єдине рішення про те, що держави ЄС платити за газ рублями не будуть. Відповідно, реакцію путіна ми теж бачили: спроби схитрувати, перенести час “ч” - мовляв, не зараз, а потім, давайте ще поговоримо...
Подальший розвиток ситуації залежатиме, звичайно ж, від того, як швидко країни ЄС зможуть знайти альтернативу російському газу. Зараз всі кинулися шукати можливості купувати ресурс за межами росії. Можливо, допоможе Норвегія нарощуванням видобутку газу. Готові допомогти США (американські компанії вже почали нарощувати видобування). Плюс Катар. Тривають переговори з іншими країнами. Тож магістрально, схоже, що країни ЄС серйозно налаштовані - наскільки це можливо - зменшувати свою енергозалежність від росії й готуються до сценарію, коли рф спробує повністю перекрити газовий вентиль. Але як відреагують європейські споживачі, коли їм повністю припинять постачання газу, — наразі під питанням.
Таку ймовірність я не виключаю. Перекривання вентиля росією — трюк, який використовується доволі часто щодо всіх, із ким рф конфліктує. Не виключаю, що на якомусь етапі це станеться і в межах нинішнього протистояння. Не зараз, а, можливо, як настане найгостріша фаза, перед самою капітуляцією. Буде спроба рф закрити вентиль для того, щоб якнайвище підняти ставки. Але до того часу європейські країни, переконана, вже встигнуть належним чином підготуватися, щоб мінімізувати наслідки цього кроку кремля”.
Розмовляв Владислав Обух, Київ