![Поки літо не скінчилося: що почитати у серпні Поки літо не скінчилося: що почитати у серпні](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/thumb_files/630_360_1597323275-876.jpg)
Поки літо не скінчилося: що почитати у серпні
![](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/1597314759-198.jpg)
У школі Маріанна з Коннеллом вдають, наче не знають одне одного. Він — популярний та улюблений усіма, вона — самотня дивачка, з якої відкрито насміхаються. Однак між ними виникає дивовижний зв’язок, який вони вирішують тримати в таємниці і який відтоді назавжди змінює їхні життя. Пізніше, у дублінському коледжі, Маріанна впевнено вписується у тамтешнє товариство, а Коннелл незграбно шукає своє місце серед столичної богеми.
За роки навчання вони постійно кружляють одне довкола одного, то віддаляються, то зближуються, але все одно між ними лишається щось, що неймовірним чином притягує їх одне до одного. Поміж іншими стосунками, Маріанниним потягом до саморуйнування, Коннелловою депресією вони випробовують, як далеко можуть зайти у своєму прагненні бути просто собі нормальними людьми і врешті — несподівано врятувати одне одного.
Фото: @yulya_tsyba
Книжка, яка отримала Букерівську премію у 2019 році.
Що чекало на Фредову після фінальної сцени «Оповіді Служниці» — свобода, в’язниця чи смерть? Ми не мали змоги дізнатися. Дотепер. Із «Заповітами» наше очікування завершується.
Через 15 років після тих подій авторка розповідає історію вибуховими заповітами трьох жінок Гілеаду.
У блискучому продовженні «Оповіді служниці» легендарна Марґарет Етвуд відповідає на питання, які десятиліттями хвилювали читачів.
Північна Америка, 15 років потому. Республіка Гілеад утримує свою владу. Але жорстокий і ниций режим гниє зсередини. Усі гасла про чистоту і служіння виявилися брудною брехнею. Лідія — літня жінка, що пройшла тернистий шлях: від поважної судді у справах сім’ї у старому Гілеаді через в’язницю й участь у розправах над невинними до найвищого становища у панівній верхівці. Лідія прагне знищити режим, що зруйнував її життя. І в неї є чимало доказів його злочинності. Вона планує таємно переправити ці докази до Канади. Їй мають допомогти двоє дівчат: Агнес із Гілеаду, яка дізнається приголомшливу правду про свою справжню матір-Служницю, і Джейд, шістнадцятирічна мешканка Торонто, яка виявилася тією самою Крихіткою Ніколь, про яку розповідали дітям у школі. Три жінки, що наважилися постати на боротьбу з жорстоким облудним режимом. Чи вдасться їм здолати монстра?
«Називай мене своїм ім'ям» Андре Асіман
Фото: grenka.ua
Час робить нас сентиментальними. Напевно, зрештою саме він змушує нас страждати. Що більше криється в нашому минулому, то складніше виборсатися з нього й почати все з чистого аркуша.
Італія, літо, пляж, хвилі, берма Моне, місцина, де загинув Шеллі… Нічні гулянки, книгарні, смачне вино… Кіно, абрикоси, персики, розпашілі тіла і музика…
«Називай мене своїм ім’ям» — це книга про відкриття себе, про дорослішання душі й перші почуття, які зринають з глибина нутра і вирують, немов розбурхане, невблаганне море. Це пам’ять про перше кохання й ода відкриттю.
Риторика Андре Асімана гідна переймань Марселя Пруста й так само скрупульозна при пантруванні споминів, що чаяться вглибині людської душі.
«Американський бруд» Джанін Каммінс
![](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/1597316657-977.jpg)
Життя Лідії було спокійним і радісним: вона власниця затишної книгарні, щаслива дружина й мати. Розмірений плин буднів сколихнув Хав’єр — загадковий чоловік, що опинився на порозі її крамнички. Як і Лідія, він обожнює рідкісні книжки й маловідомих авторів. Та невдовзі жінка дізнається, що Хав’єр — наркобарон, а її чоловік Себастьян написав розгромну статтю про нього. За цю помилку журналіст платить життям, а Лідія з сином, щоб сховатися від Хав’єрової помсти, мусять тікати з Мексики до США. Рятуючись від смерті, мати з сином не здогадуються, куди приведе їх шлях біженців. Разом з іншими мігрантами вони подорожуватимуть на дахах потягів, ховатимуться від міграційної служби та наркокартелів, спізнають обман і насильство, опиняться у страхітливій пустелі. Чи переможуть вони в цій боротьбі за життя? Або ж приєднаються до числа безіменних жертв…
Найочікуваніша книжка 2020 року за версіями The New York Times; O, The Oprah Magazine; Vogue; The Washington Post; Time; Forbes; Esquire. Вибір редакції The New York Times Book Review.
Опра Вінфрі обрала «Американський бруд» для обговорення у своєму книжковому клубі, зазначивши: «Я не просто прочитала цю книжку — я в ній оселилася».
![](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/1597316060-983.jpg)
Довгоочікуваний спіноф «Татуювальника Аушвіцу» від австралійської письменниці Гізер Морріс.
«Подорож Цильки» — це роман про Сесилію Кляйн, дівчинку, яку в шістнадцять років вислали в концтабір Аушвіц. У нелюдських умовах її врода та характер стали для неї порятунком і водночас прирекли на нові випробування. Після звільнення Аушвіцу дівчину за так звану колаборацію з ворогом висилають у Сибір. Цильці доведеться подолати нелегкий шлях, щоразу знаходячи в собі сили, про які ніколи не здогадувалася. Життєва подорож Цильки, сповнена боротьби, болю та світлих моментів, розчулить до сліз. Однак вона також подарує тверду надію, що людина не лише здатна вистояти в найгірших умовах, а й зберегти любов у своєму серці.
Гізер Морріс — письменниця та сценаристка, авторка відомого роману «Татуювальник Аушвіцу» про в’язня концтабору Лалі Соколова. У світі було продано понад 3 мільйони примірників книжки. «Татуювальник Аушвіцу» очолив список бестселерів за версією The New York Times.
«Мугикай, якщо не знаєш слів» Б’янка Мараїс
![](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/1597317071-520.jpg)
Літо 1976 року, Південна Африка. Повстання учнів у Совето приводять до кровопролиття та ще рішучої боротьби проти апартеїду. Ці події поєднують дві цілком різні долі воєдино.
Робін — дев’ятирічна дівчинка із заможної білої родини. Колір її шкіри — перепустка в щасливе майбутнє. А тим часом темношкіра вчителька Б’юті ледь зводить кінці з кінцями і має лише одне право — виживати. Утративши найближчу рідню, дівчинка й учителька випадково опиняються в одному будинку в Йоганнесбурзі. Героїням випаде разом пройти шлях правди й спокути і усвідомити, що колір шкіри нічого не означає. Важить лише душа. А вона не має кольору…
«Шалено багаті азійці» Кевін Кван
![](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/1597317275-926.jpg)
Рейчел Чу — американка китайського походження, професорка економіки в Нью-Йоркському університеті. Її хлопець Нік — професор історії в цьому ж університеті, а сам із Сингапуру. Вони кохають одне одного, і Нік пропонує Рейчел разом провести літню відпустку на його батьківщині. Ще й привід чудовий — весілля найкращого друга. Рейчел погоджується, навіть не підозрюючи, що на неї чекає. Виявляється, Нікова родина дуже, ні, шалено багата. Дівчина потрапляє в закриту спільноту, де статки обчислюються мільярдами, а коло спілкування становлять найвпливовіші особи Азії. Ці люди не люблять пускати у своє життя незнайомців, непокоячись за родинні гроші та репутацію. І можуть перетворити життя чужинця на пекло. Чи готова до такого Рейчел і чи вистачить їй сил протистояти шаленим родичам Ніка?
![](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/1597317716-202.jpg)
Роман «Теорія хмар» побачив світ 2005 року й одразу отримав чотири престижних відзнаки, серед яких Prix Maurice-Genevoix 2005 і Prix du Style 2005. Що знайде в ньому читач?
По-перше — нестандартну оповідь. Автор Стефан Одеґі (до речі, викладач історії кіномистецтва) робить літературному твору щеплення кінематографом: усі сюжетні лінії, що вибудовують мереживо теорії хмар, розбито на фрагменти й змонтовано на кшталт фільму. Ми навіть не розуміємо, як потрапляємо в полон авторського стилю: драматичні сцени, зображені у трохи відстороненій і подекуди іронічній манері, вражають сильніше за тисячі знаків оклику.
По-друге — безперечний гуманізм. Начебто випадкові й не завжди реальні історії про дивакуватого науковця, про хлопчика з Хіросіми, про паризьку бібліотекарку й, звичайно, про хмари дивним чином виводять нас на екзистенційні питання, актуальність яких для людства не зменшується з плином часу. Швидше — навпаки. Рід людський «уже не знищити… якщо тільки він сам цього не зробить».
![](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/1597317801-405.jpg)
Антиутопія британської письменниці Наомі Альдерман «Сила» — це дотепна і твереза до жорстокості історія про те, як саме зміниться світ, якщо ґендерний баланс сил просто перевернеться з ніг на голову, про сутність влади і те, що вона робить з людьми.
У романі легко впізнати персонажів із сучасного світу: студент з Нігерії, сирота з американської провінції, мерка з політичними амбіціями, донька голови банди з Лондона. Проте дещо враз кардинально змінює їхні життя, а скоро переверне і весь світ. У дівчат-підлітків з’являється надприродна сила: лише порухом пальця вони здатні викликати у інших біль і навіть вбити. Раптом чоловіки світу розуміють, що втрачають контроль. Настав День дівчат, але чим він скінчиться?
Роман став бестселером у Британії й отримав Жіночу літературну премію Бейліз, а також також був четвертим в списку 10 кращих книг 2017 року за версією The New York Times. На його створення вплинули відносини авторки з канадською письменницею Марґарет Етвуд — авторки культового роману «Розповідь служниці», антитезою до якого і стала «Сила».
Антологія сучасної австрійської прози
![](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/1597318081-957.jpg)
Твори, зібрані в антології, здатні задовольнити смаки різної читацької авдиторії: і тих, хто у людському житті шукає психологізм і драматизм; і тих, кого цікавить сюжетна проза, базована на взаєминах у сучасному суспільстві, суспільно політичних конфліктах, проблемах глобалізації, еміграції, травмах історичного минулого і такому багатозначному австрійському комплексі, як «ненависть – любов»; і тих, хто захоплюється красою художнього слова та прихильний до мовно-інтенсивної експериментальної прози й еротично забарвлених фантазувань.
«Думай, як у NASA. Звички, ідеї та стратегії для досягнення неможливого» Озан Варол
![](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/1597320707-202.jpg)
Фото: Надійка Вовк
Думати як фахівець з космічних польотів – це мислити поза шаблонами, ставити під сумнів стереотипи й усталені патерни мислення, щоб досягати неможливого. Одне з головних їхніх завдань – уявляння незбагненного та вирішення нерозв’язаного. Завдяки таким підходам людині вдалося ступити на Місяць, а космічні кораблі можуть долати мільйони кілометрів у відкритому просторі. І ці підходи можна застосовувати у різних професіях і сферах життя, щоб досягати результатів. Сьогодні існує низка інституцій, які впроваджують способи мислення, притаманні космонавтиці у свою модель бізнесу. Це допомагає розпізнавати дезінформацію та псевдонауку, бути креативним, розвивати критичне мислення. Приєднатись до цього кола може кожен, а як це зробити можна дізнатись з цієї доступної і практичної книжки.
«Чайковський: Україна на карті життя та творчості»
Що спільного між Чайковським і Сковородою? Чи справді Чайковський — один із нащадків козацького роду Чайок? Як життєві й творчі маршрути генія світової музичної культури пов’язані з Україною? Скільки безсмертних шедеврів написав Чайковський на українській землі? Протягом майже трьох десятиліть композитор щороку бував у мальовничих українських містах і містечках, і ці гостини залишилися на сторінках його листів світлими спогадами, а в історії культури — шедеврами, адже краса української землі глибоко відлунювала в душі композитора, перетворюючись на музичні сторінки «Лебединого озера», «Дитячого альбому», «Мазепи» та інших «хітів».
Провідні українські музикознавці — професори вищих музичних навчальних закладів запрошують читача в захопливу подорож до безмежно прекрасного світу доленосних перетинів Чайковського й України. Ця книга — не академічний довідник, хоча вона й спирається на документальні джерела, унікальні архівні матеріали фондів і бібліотек, охоплює широке коло спеціалізованої літератури. Одинадцять яскравих досліджень «українських вимірів» Чайковського багато в чому перевертають уявлення про вплив наших національних ментальних кодів на світову музичну культуру, розкривають особливості розвитку професійної музичної освіти та виконавської майстерності в Україні.
«Вірусосфера. Від застуди до COVID – навіщо людству віруси» Френк Раян
![](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/1597318905-271.jpg)
Що таке віруси? Звідки походять нові їхні різновиди, як HIV-1 чи COVID-19? Чому вони взагалі виникають у наші дні? Чи став би світ кращим, якби цих паразитів зліквідували? Чи справді існування вірусів має значення?
Це науково-популярне видання лікаря-дослідника про найпоширеніші віруси і їхню роль у нашому житті. Автор доступною мовою пояснює, як діють віруси, звідки вони з’являються і чому без них не обійтись, чим вони нам загрожують та як ми можемо пом’якшити їхню загрозу.
«Мій бос — ідіот» Томас Еріксон
![](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/1597321359-599.jpg)
Фото: Оксана Купер, yakaboo.ua
Томас Еріксон — шведський журналіст і письменник, психолог із соціальних комунікацій, біхевіорист та особистий тренер. Як письменник він дебютував у 2011 році з кримінальною серією про біхевіориста Алекса Кінга. Написав дві науково-популярних книжки про спілкування та поведінку людей — «В оточенні ідіотів» і «В оточенні психопатів».
У книжці «Мій бос — ідіот» Еріксон поділяє начальство за способом їх керування, спілкування та поведінки на чотири кольорових типи — червоний, жовтий, зелений і синій. Він описує теорії та методи, за допомогою яких люди на своїх робочих місцях вибудовують функціональне діалогічне спілкування.
Також ідеться й про те, як важко виконувати свою роботу, коли бос — ідіот. На прикладах докладно розглянуто погане керування, однак звертається увага й на те, що підлеглий може з цим зробити.
«Чи є ще секс у місті?» Кендес Бушнелл
Від авторки світового бестселеру "Секс і місто"!
За двадцять років по тому, як гостра й новаторська книжка "Секс і місто" змінила ландшафт поп-культури й мистецтва побачень завдяки прискіпливому погляду на ритуали парування мангеттенської еліти, Кендіс Бушнелл представляє новий твір про плюси й мінуси сексу, коли тобі вже стукнуло п'ятдесят. На власному досвіді письменниця будує мудру й сатиричну історію життя і кохання, розглядаючи їх під різними кутами: шлюб і діти, розлучення й утрати, а ще тиск, який відчувають жінки, прагнучи зберегти молодість й отримати бажане.
«Обдурені випадковістю. Незрима роль шансу в житті та бізнесі» Насім Талеб
![](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/1597320414-641.jpg)
Пам’ятаєте анекдот про чоловіка, який щодня молився про виграш у лотереї, але так і не купував білет? З нього ми засвоїли головний урок: без дії не буде результату. Але цей висновок доречний не завжди. Дія бажаний результат. Купити білет виграти в лотерею. Старанно вчитися скласти іспит на відмінно. Бути наполегливим трудоголіком стати мільйонером. Докладання зусиль уможливлює варіант, а не робить його неминучим. Виграш чи програш — це вже як пощастить. До такої думки схиляє Насім Талеб, який присвятив книжку ролі випадковості в житті та бізнесі. Він називає удачу демократичною пані, яка усміхається всім незалежно від віку, статі чи соціального статусу. Вона втручається і змінює життя тоді, коли об’єктивні причини не приводять до бажаного наслідку. Коли традиційна бізнес-література не допомагає. Коли ділове мислення не рятує.
Ця книжка — немов відро холодної води: неприємно, але швидко освіжає, витвережує, позбавляє ілюзій щодо фінансового успіху, вчить сумніватися й бачити виверти фортуни.
«Ідентичність. Потреба в гідності й політика скривдженості» Френсіс Фукуяма
![](https://static.ukrinform.com/photos/2020_08/1597320414-696.jpg)
Що криється за бажанням жінок отримувати не менше, ніж чоловіки? Визнання власної гідності. Що штовхало чорношкірих американців бойкотувати громадський транспорт у 1950-х? Визнання їхньої значущості. Усе це приклади того, як політика скривдженості впливала на історію. Френсіс Фукуяма переконаний: до змін і рухів призводять не так економічні важелі, як бажання, щоб ідентичність, гідність окремих людей чи груп було визнано. І це підтвердила навіть Революція Гідності 2013–2014 років.
Як же прагнення до ідентичності надалі змінюватиме карту світу? Чи зможе суспільне різноманіття підтримувати ліберальну демократію, а не підривати? Відповіді на ці й низку інших питань дає Френсіс Фукуяма, апелюючи до історії, філософії і здорового глузду.
Огляд підготувала Оксана Ускова